Какво представлява лактозната непоносимост
Лактозната непоносимост е ензимен дефект, който нарушава нормалното разграждане на лактозата към галактоза и глюкоза. Състоянието е често срещано при възрастните. Лактозната непоносимост не представлява заболяване или алергия, а силно изразена хранителна непоносимост. Засегнатите хора са чувствителни към въглехидрата млечна захар, заради недостига на ензима лактаза, без който организмът не може да усвои млечната захар.
Ензимът лактаза се съдържа в епителните клетки на чревния тракт, където се осъществява неговото разграждане. Възникналият дефект не позволява разграждането на лактозата – главният диозахарид в млякото и млечни продукти. Резултатът от това е ограничение на разграждането на лактозата в стомашно-чревния тракт, а задържането и вътре в него причинява задържане на течности.
При достигането до дебелото черво лактозата и другите достигнали до него вещества са неусвоени заради ускореното им придвижване и това налага подлагането им на обработка от наличната в червото флора. По този начин се увеличава образуването на повече крайни продукти, сред които метан, въглероден диоксид, водороден газ.
Видове лактозен дефицит
Вроден лактозен дефицит – това е най-рядката форма на лактозна непоносимост. Представлява мутация, която се унаследява по автономно-рецесивен път. Симптомите се проявяват много скоро след закърмването с мляко на новороденото и включват повръщане, колики, диария и вторично увреждане на бъбреци и черен дроб. Възможно е да се наблюдава изоставане в развитието и растежа.
![Непоносимост към лактоза](https://gradcontent.com/lib/300x300/bivolsko-milk.webp)
Първична лактозна непоносимост – наблюдава се както в детска възраст, така и при възрастни хора. Тази форма на състоянието е най-често срещана. Възможно е да се получи и при преждевременно родените бебета, поради недостатъчна зрялост на ензима.
Вторична лактозна непоносимост – причинява се от увреждане на епитела на тънкото черво, в резултат на глутенова ентеропатия, автоимунни чревни заболявания, тумори, диабетна невропатия, вследствие на преживени гастроентерити с вирусна, бактериална и паразитна етиология.
Симптоми при лактозна непоносимост
Симптомите на състоянието включват подуване на корема, метеоризъм, куркане, болки с коликообразен характер, диария, гадене и повръщане.
Симптомите се проявяват до час след консумацията на мляко и млечни продукти. При децата може да се наблюдава бавен растеж и липса на наддаване на килограми. Наблюдава се отслабване и недохранване на засегнатото лице. Необходимо е да се разграничи от алергията към мляко, която протича с освен с гореизброените симптоми и с обриви и отоци по тялото. В някои случаи алергията протича с бурна алергична реакция.
Диагностициране на лактозна непоносимост
Най-подходящият начин за диагностицирането на лактозна непоносимост е установяването на липса на симптоми при изключване на рисковите хранителни продукти от менюто и съответно поява на оплакванията скоро след консумацията на съмнителната храна.
Друг метод е дихателният тест. Представлява прием на лактоза на гладно и проследяването на нивото на водород в издишания въздух. Измерването се извършва на всеки 30 минути до третия част след приема. Принципът на действие на теста се основава в освобождаването водородният газ в дебелото черво, който лесно се издишва през белите дробове.
Лечение на лактозна непоносимост
Основният принцип за лечение на лактозна непоносимост се състои в изключването на млякото и млечните продукти от менюто. Необходимо е да се знае, че проявите при всеки отделен човек са различно тежки и именно това определя, колко тежка да бъде приложената диета.
![Червен хайвер](https://gradcontent.com/lib/300x300/haiver.webp)
Сирене, кашкавал и кисело мляко се понасят по-добре, въпреки че спадат в групата на рисковите продукти. В киселото мляко има живи бактерии, поради което много хора с лакозна непоносимост могат да го консумират.
За да се намалят проявите и да се намали маласорбцията може да се приема лактаза под формата на таблетки, капсули и капки преди приемът на млечни продукти.
Необходимо е диетата да бъде допълнена с други източници на калций, каквито са яйца, бадеми и спанак. Препоръчва се и приемът на сокове и соево мляко, защото са допълнително обогатени с калций. Необходим е и прием на витамин D, защото той е необходим за абсорбирането на калций.
Витамин D може да се открие в яйцата, черния дроб, стриди, гъби, херинга, скумрия, хайвер, миди, скариди, говеждо месо, картофено пюре.
Важно е да се знае, че лактозната непоносимост може да причини нарушения в абсорбцията и на други минерали и хранителни вещества. Приемът на калций с храната намалява, поради спазването на диетата. Допълнителното му набавяне от други хранителни източници е задължително.
Статията има информативен характер и не замества консултацията с лекар!